Překlad Cup pro verzi Alien Autopsy DVDRip XviD-DoNE Korektury překladu Mrazík
Haló, tady Qwerty Films?
Morgan Banner, jdu za Michaelem Kuhnem.
Zatlačte na dveře.
Jasně.
Oh, bezva. Je tady tma. Opatrně, není tady žádné světlo.
Co je to za příběh?
Michael mi o těch lidech neřekl nic, ani o tom jejich příběhu. Takže nevím.
Oni tady nejsou?
Budou tady za chvilku.
Za chvilku? Kvůli té schůzce jsem urazil 4 000 mil!
Já vím, já vím, ale oni se neukážou, dokud jim nezavolám.
a neřeknu jim, že jste podepsal tohle.
- Je to smlouva o utajení. - Kristepane!
- Už mám těch keců dost. - Morgane, počkej!
Co myslíš, že dělám, Michaeli?
Hele klídek. Jenom...
Já točím dokumenty.
Posílají se do kin po celém světě, kde je sledují milióny lidí.
- Netočím tajné filmy. - To je mi jasné.
Ale tohle... tahle věc...
to, co ti lidé udělali a co chci, aby sis poslechl,
tak to drželi v tajnosti deset let, ani nevědí, kolik zákonů tím porušili
a chtějí se jen ujistit, že pokud nebudeš mít zájem,
tak to nikomu neřekneš.
Tak ať to stojí za to.
Dobře...
Já budu mluvit, jo? Jo...
O čem to mluvíš? Nepřeháněj to.
Uvolni se trochu. Jsi moc podrážděný. Bacha!
Ahoj.
Jak to jde?
Uh... jmenuji se Ray Santilli.
- To je můj kamarád Gary Shoefield. - Jak je?
Asi... jste o nás ještě neslyšel, že?
Ne.
Co takhle zadat Rayovo jméno do Googlu? Uvidíte, co vyhodí.
No... zkus to.
- S-A-N-T-I... - L-L-I.
Kolik odkazů?
Tři milióny, devět set osmdesát dva tisíc...
Čtyři sta sedm.
Jo.
Teď už si určitě rád poslechneš jejich příběh.
- Gary, jak se máš? - Jak myslíš, že se asi mám?
- Vzal sis moje auto. - V klidu, Gary. Vždyť jsme o tom mluvili.
Jo, Rayi. Mluvili... A já jsem to odmítnul.
Gary, prosím. Je to jenom na den.
Hele, hlavně v tom autě nejez!
Jasně, brácho.
Hej, a dík, Gary.
Vážím si toho.
Rayi!
- Pokud máte podezření na nelegální kopii... - Už jsi připravená, Nan?
Dám tam toho novýho Woody Harrelsona.
Jmenuje se to "Takoví normální zabijáci" Myslím, že se ti to bude líbit.
Jenom, ehm... nezastavuj to při přehrávání, jo?
- Nahrávám to pár kámošům. - Dobře, drahoušku.
- Myslel jsem, že se chceš dívat na film. - Možná později, až se vrátím.
- Odkud? - Z rande.
- Z rande? - Jmenuje se Maurice. Poznala jsem ho na bingu.
- A kam jdete? - Do Margate. Už se nemohu dočkat.
Neměla jsem rande už 47 let.
No, přibrzdi. Nic o tomhle Mauriceovi nevím
a ty taky ne, protože jsi ho poznala před chvílí.
To se mi vůbec nelíbí, Nan.
- Ahoj. Já jsem... - Maurice. Jasně.
- Tohle je první rande, že? Žádný prasečinky. - Promiňte, ale asi nechá...
Ať je doma do čtyř, jinak bude průšvih.
Raymonde, jdi, prosím.
Rozumíme si?
Do čtyř. Budu čekat.
Hezký, Edgare.
- Máš ty kazety "Babe"? - Jo, plus "GoldenEye" zdarma.
Podívejte, mám deky. A polštáře.
Trička s nápisem The King. A co ty, zlato? Přímo z Vegas.
Hele, takže tohle je pravý video "Příběh hraček"?
Jo. Mám přátele přímo u zdroje. Obstarávají mi to.
- Ty máš kámoše v Hollywoodu? - Jo. Tohle jsem já a pan Rajčatová Hlava.
A to nahoře jsem já, vidíte?
Něco pro vás mám. Tady, kámo. "Timecop", mimořádná edice.
Van Damme ještě nikdy nebyl lepší, než v tomhle.
Nechci ty tvoje kradený videa, díky.
Pálím je s obrovskou láskou a péčí.
- Nebudete s tím mít žádnej problém. - Tak to máte pravdu, pane Santilli.
Strážník Islingtonské Obchodní Rady. A ten problém budete mít vy.
Hej! Seber ho.
- Do telefonu jsem ti řekl, že ti nemůžu pomoct. - Jsi můj právník!
Nejsem tvůj právník. Nejsem ničí právník...
protože nejsem právník.
Jsem úředník v právním oddělení.
Ale oni mi zabavili všechno zboží. Musím to dostat zpátky.
Zisky za tenhle měsíc mají zaplatit mou cestu do Ameriky.
Ta cesta změní celý můj obchod.
Promiň. Už prosím jdi.
Dobře.
Dostaň mě z toho a já ti taky pomůžu.
Sedíš mi na stvrzenkách. Prosím tě, odejdi.
Přece nechceš být právní úředník po celý zbytek života.
Gary, na slovíčko, prosím.
To taky nebudu.
No tak, honem. Pojď dál, posaď se.
Chtěl jsem si s tebou promluvit, Gary,
protože se zde naskytla jistá příležitost pro bystré mladé jedince,
které je firma ochotna poslat zpět na univerzitu, aby získali právnické zkoušky,
a pak je poslat přímo do nejvyššího vedení.
Slyšel jsem nějaké zvěsti.
Díky tvým zkušenostem,
znalostem této společnosti a lidí, kteří zde pracují,
jsme se chtěli zeptat tebe.
Vážně?
Koho bys vybral. Marcuse nebo Rachel?
To není lehký, že?
Komu z nich bys raději říkal šéfe?
Ano, pane, dvě porce? Ok.
Jak je, chlape?
Nejlepší věc, jaká tě kdy potkala, Gary.
Teď vidíš, že tam nemáš žádnou budoucnost, tak s tím sekni.
Hele, jak si chceš získat holku ze strany tři nebo řídit Pontiac GTO,
když budeš dělat právníka firmě na keksy?
Je mi jedno, co si myslíš, do Ameriky s tebou prostě nejedu.
Neunavuje tě už hrát pořád na jistotu?
Zkus trochu rizika, vsaď na sebe.
Vsadit na sebe?
Jo!
- Možná máš pravdu. - Jasně, že mám.
- K čemu je potřebuji? - Přesně.
Práva si můžu zaplatit sám.
Cože?
Sám zažádat o místo, sám zaplatit poplatky.
- Myslíš, až se vrátíme z Ameriky? - Neletím do Ameriky.
- Ale vždyť nemáš žádný prachy. - Ale budu mít, když prodám auto.
Máš vůbec ponětí, co dneska dostanu za zbrusu novýho,
skvěle opravenýho Forda Capri 1974.
Rayi, kde je moje auto?
Můžu prodat Elvisovy desky.
Ten obchod, do kterého jdeme, je naprosto důvěryhodný.
A nebuď pořád naštvanej, kvůli tomu autu.
- Proč ne? - Uvědom si, co získáš.
Základ vlastního byznysu.
A tentokrát míříme až na vrchol.
Už nechceš to Sag Aloo?
- Ne. - Super. Dík.
Plán byl dokonalý.
Elvis měl v roce 1954 koncert v Clevelandu.
Takže jsme do místních novin dali oznámení, že pár dní zůstaneme ve městě
a hotově zaplatíme komukoliv, kdo poskytne nějaké staré fotky
nebo dokonce video samotného Krále z jeho vystoupení tady, před 40 lety.
Pak jsme to chtěli přivézt zpět domů a nějak to prodat.
No, to jsme chtěli.
Gary! Gary, tohle musíš vidět.
- Tohle je Harvey. - Ahoj.
Podívej! Koukni se na to.
To je Král, vystoupení před 41 lety.
A je to bez autorských práv.
Takže, budete mít zájem?
No, možná... možná.
Kvalita není nejlepší.
- Není tam zvuk, to je trochu problém. - Bez zvuku. To je problém.
Víte co, tak na to prostě zapomeneme, ne?
Běžte si dát ještě jednoho panáka a já to zatím proberu se svým obchodním partnerem.
Dobře, dobře.
- Bude to drahé? - Ne, mám ho v hrsti.
Ježíši! K smrti jste mě vyděsil.
Moment. Jestli jdete kvůli tomu filmu, tak se obávám, že je pozdě.
- Dohoda je dohoda. - O to mi nejde.
Víte...
Mám ještě jedno video. Myslím, že vás bude zajímat.
- Tak, o co jde? - Nemám to s sebou.
Ale musíte to vidět, abyste pochopil.
- Viděl jste to? - Co?
Padá tam hvězda, přímo tam, přímo nad námi.
Jo, ale už je pryč.
Jo...
Tyhle věci jsou fakt nádherný,
občas až pláču...
jenom na ně pomyslím.
Nádherný a hrozivý...
...oboje.
No, bude to vážně divoká jízda, Raymonde.
Divoká, divoká jízda.
Až po vás.
To je ono.
Byl jsem armádní fotograf u leteckého sboru Spojených Států.
Jedné noci, v roce 1947...
mě vytáhli z postele
a odletěli se mnou na leteckou základnu, o které jsem nikdy neslyšel...
...tam mi přikázali... abych natočil tohle.
Dobře, moment...
Můžete to zopakovat?
Na tom filmu byla pitva mimozemšťana.
Bylo to na Roswellské Letecké základně,
Nové Mexiko v červenci 1947.
A vy jste tu pásku viděl? Co jste si myslel vy?
Víte, já jsem ji neviděl. Měl jsem pernou noc, takže jsem s ním na Floridu nejel.
- Nebylo to tím, žes přišel pozdě? - Ne, vlastně jsem vypil moc punče.
Měli jsme fakt silný punč.
Udělej mi laskavost. Máš ponětí, co by znamenalo, kdyby to byla pravda?
Kdybys našel důkaz, že člověk není ve vesmíru sám?
Byl by to nejdůležitější objev v historii lidského druhu.
Úplně všechno by se tím změnilo.
Říkáš, že ze všech lidí na planetě
bylo zrovna tobě dopřáno to zjistit?
Není to úžasný?
Tím se ani nebudu zabývat. Nebudu se zabývat žádnou z tvých neskutečných lží.
Ale tohle není lež.
Prostě prodej ten svůj smyšlený film, dej mi mé peníze a už se o tom nebudeme bavit.
To nemohu. Harvey za něj chce 30 000 dolarů.
- Kde mám vzít 30 000 dolarů? - To je mi jedno.
Potřebuji na to investora. Musíš mi pomoct.
Pokud se ptáte na investora, on ho nepotřeboval.
Ten, kdo věřil na tenhle UFO nesmysl, byl cvok.
Naštěstí zrovna ten cvok sdílel Garyho vášeň pro auta.
Lazlo Voros.
To byl nějaký investor nebo co?
Ne, byl to šílený prodavač maďarského umění,
který měl mimo to i vzkvétající kšefty s koksem.
Žil se svým jamajským přítelem - bodyguardem v Belgravii.
Potkal jsem ho na přehlídce aut v Birminghamu,
protože jsme byli oba posedlí Detroitskými auty z roku 1970.
A, upřímně, naháněl mi hrůzu.
Ale Ray se nedal zastavit a Voros se dost zajímal o kruhy v obilí.
Takže Gary zavolal.
- Um... ahoj. Vy jste kdo? - Nastup.
Ok.
Ať to stojí za to, pane Santilli.
Někdo je v kufru?
Soustřeďte se na vyprávění o tom filmu.
No, je to nejneuvěřitelnější věc, co jsem viděl. Neuvěřitelné.
A je to tam, přede mnou, na obrazovce.
Důkaz, že na ostatních planetách je život.
A všechno, co potřebuji, je třicet klacků.
Hm. Pojďme se nadýchat trochu vzduchu.
Víte, co se mi na nebi líbí, pane Santilli?
Ne.
- Ta krása. Víte, co to je? - Ne.
Jenom zbytky obrovské exploze.
Násilí je všude a já jsem znalec, když přijde na násilí.
Lžete mi o obsahu toho filmu?
Ne. Ne, ne.
Přísahám, vše, co jsem řekl, je pravda.
Líbíte se mi, Rayi.
Opravdu.
Zítra budete mít peníze, hned ráno.
Já... tady se mi trochu třesou kolena.
Nikdy v životě jsem nebyl tak vyděšený.
- Dostal jsi peníze. - Laskavě nepodceňuj můj strach.
- Ale ne, to ne. - To byla vážně hrozná chvíle.
- Ale dostal jsi peníze. - Nepodceňuj můj...
No tak. Ještě chvilku.
- Dostal jsi peníze a... - My jsme dostali peníze.
- Je tam všechno? - Je tam všechno.
Mělo by.
Nechci, aby kdokoli věděl, že jsem ti to dal já.
Nic nepodepíšu, ani ty peníze neuložím.
A nikdo, kdo věděl, že mám ten film, už není naživu.
A... Ať to tak zůstane.
A bylo to, měl jsem to. Uzavřel jsem dohodu století.
Pokud je to nejtajnější film v historii...
...proč s tím ten kameraman skončil?
To mi nějak nedochází.
Omylem.
Existuje osm kopií.
Čtyři z nich a původní negativ byly poslány do Washingtonu.
Další tři byly poslány Zpravodajství Leteckých sil v Utahu.
Poslední se dostala s Harveym na Floridu,
kde měla být vyzvednuta.
O týden později je celé armádní zpravodajství
vzhůru nohama.
- Letecké síly se odtrhly od armády. - Tehdy se to stalo.
OSS se rozbilo a přeměnilo v CIA.
Všechna kameramanova telefonní čísla už byla k ničemu.
A za rok si pásku na Floridě nikdo nevyzvednul.
Tak to schoval a čekal, až jednoho dne někdo přijde a prostě si to vezme.
Ale nikdo nepřišel.
- Fajn, OK. Posaď se, Jasmine. - Promiň, pardon.
Jsem si jistý, že jste o tom filmu, co jsem přivezl z Floridy,
všichni slyšeli.
A určitě si všichni myslíte, že to je jen starej Ray a jeho vtípky, jako obvykle.
- Prestone, zatáhni závěsy. Pusť film. - Jasně, kámo.
- Podej mi brýle...
- Je to dobrý, brácho. - Připraveni?
- A je to tady.
- Osm, sedm, šest... - Pět, čtyři, tři...
Teď to přijde. Už jenom chvilku.
Už to bude.
To je ono?
Moment, co s tím je?
Tohle je v pohodě. Promítačka je v pořádku. Myslím, že je to tím filmem.
Ne, to není možný.
- Říkal jsem, že to bude sranda. - Ne, to není to, co jsem viděl já.
Viděl jsem americkou armádu vynášet tělo z náklaďáku.
- Mimozemský tělo. Byl to mimozemšťan.
On tam ležel, a pak ho rozřízli a vyndali všechny vnitřnosti.
Za sklem tam byl vidět prezident Truman.
- Pardon, kde je laboratoř Rank Film? - Přímo tam, nalevo.
Nalevo, díky.
Ty mi nevěříš.
- Je jedno, čemu věřím. - Mně ne.
Vážně si toho cením, tetičko P.
Jeffrey!
Můj synovec má problém s nějakým filmem.
Pojďte tudy.
Ah, podívejte na to.
- Pojistná zásoba Kodak 1940. - Vážně?
Víte, co nejhoršího můžete s tímhle filmem udělat?
Nechat to v zavřený bedně ve vysoký teplotě,
vlhkým prostředí na jakkoliv dlouho.
No, bylo to v plechový nádobě, v garáži v Miami.
50 let.
Tak to je ten problém.
- Cítíte to? - To je zlý.
Trochu... ocet.
Ten film požírá sám sebe. No jo.
Otevřením té plechovky se spustil tenhle proces.
Uděláme, co bude v našich silách, ale moc se netěšte.
Šance na záchranu tohoto filmu je prakticky nulová.
- Zničil se? - Jo.
Mezitím jsem volal Lazlo Vorosovi. "Kde je můj film? Kde je můj film?"
- Pořád dokola. - Chlap, co mi držel pistoli u hlavy.
- On mě zabije, Gary. Co mu řeknu? - Pravdu. Jinou možnost nemáš.
Ne, vážně? A jak to mám udělat?
"Hej, Lazlo, vyhodil jsem tvých třicet litrů za film, co byl v pohodě, když jsem ho viděl
ale teď se "sám sežral."
Ano.
Oh, ehm... ahoj, Raymonde.
Neříkej mi "Oh, ahoj, Raymonde". Co se tady děje?
- Nic. - Jenom jsem... Byl jsem právě na odchodu.
To, co se děje s mou chůvou v mém domě je má věc.
Ať už se vám to líbí nebo ne.
Mys... Myslel jsem, že je to dům vaší chůvy.
To je vedlejší. Kolik vám vůbec je?
Sto dva.
Máte práci? Nebo důchod?
- Mám vlastní byznys. - Vážně? Co přesně děláte?
Vyrábím tohle.
Moje rodina je vyrábí už celé generace.
Harvey Nicks, Harrods, Selfridges...
Není tvar ani velikost, jež bychom nedodávali, není obchod v celém Londýně,
který bychom nezásobovali posledních 150 let.
To je ten nejdokonalejší nápad.
Včera v noci mě napadlo řešení.
Maurice nám může udělat mimozemšťana.
A já to můžu natočit.
- Natočit? - Vím, co jsem viděl. Prostě to uděláme stejně.
Nedokážeš ani vyfotit svou chůvu, aby měla celou hlavu.
- Jak chceš natočit pitvu mimozemšťana? - Já ne. Melik.
- Melik má obchod s kebabem! - O víkendech natáčí svatby.
Preston může přinést nějaký odřezky z masa jako vnitřní orgány.
Edgar připravuje těla na pohřby s otevřenou rakví. Může to naaranžovat.
Jasminin táta dělá ve starožitnictví. Může zajistit rekvizity.
Brzdi. Brzdi.
A kde chceš ten oskarový snímek natočit?
- Tvoje sestra je do neděle na Ibize. - Ne!
- Její byt bude fajn. - Ne!
To se nikdy nepodaří. Mě z toho vynechej.
Díky, Gary. A, hej, cením si toho.
- Jasmine, budeme točit film. - Podprsenku si už nesundám!
Dobře?
Eurghu!
Nemůžeš mi to prostě říct?
- Chci vědět, jestli to je něco dobrého nebo ne. - Dobrého?
Pracuješ s tím nejlepším.
- Ukaž mi to. - Tady to je.
A... otevři.
Já jsem génius.
- Cože? - Chci říct... ty jsi génius. A ty.
Vy všichni, všichni jste géniové...
Super. To je ale jenom půlka. Počkej až uvidíš zbytek.
Ještě na tom bude pár dodělávek,
ale základ uvidíte.
- Připraveni? - Jo.
Ta-dá!
Přetvořili jsme starou těhotnou figurínu, která se používala na šaty pro matky.
Přidali jsme prst na každou ruku a taky na každou nohu.
A... vidíš lebku? Maurice ji udělal ze speciálního latexu,
takže kůži můžeme před kamerou sloupávat.
Uvnitř jsou v dámských punčocháčích zabalené kusy masa a prasečí krev.
Vypadá to úplně jak odkrytý mozek.
- Jsou ty rány na správném místě? - Jsou super.
Celý to je... přesně, jako v tom filmu.
Přesně.
Takže jsme připraveni? Na dnešní noc?
- Jo. - Dobře.
Tak hlavu vzhůru, Gary.
Hlavu vzhůru? Co si od toho slibuješ?
Máme ufona, co si máčí prdel v sestřině dřezu.
- Připraveni? - Jenom chci něco vyzkoušet s osvětlením.
- Rozsvítil bys světlo... - Vteřinku.
Oh, je to... fakt krev?
Je to prasečí krev a potravinářské barvivo.
Viděli jste v koutě ty vnitřnosti, vedle gauče? Taky nějaký žebra. A ledvinky.
Pár liber dušeného masa. A 15 balíků nakrájené šunky.
- Na co tu šunku? - Na sendviče.
Jo, je to paráda.
- Efekty... má práce... z mých zásob. - Dobře. Všichni na místa, prosím.
- Hej, hej, hej! Podívej! - Chcete, abych to vyčistil?
- Jo. - Ne, nešahej na to!
To je dobrý. Vypadá to autenticky.
Ty jsi režisér? Ne, já. Díky.
- Kompars, můžete prosím odejít? - Hodně štěstí, zlato.
Potřebuji si promluvit s herci. Dobře!
Chlapci. Tohle je vaše první setkání s mimozemšťanem. Úvodní scéna.
Vy dva! Jste v Roswellu. Oblast 51.
Takže na něj trochu ukazujte. Jste udivení.
Jsi přirozený. Přesně takhle. Trochu ukazovat a podivovat se.
Nezapomeňte, že jste profesionálové. Vzrušení profesionálové.
- Prociťte to. Na místa. Jdeme na to. - Směšné.
Nasaď si kuklu.
Začneme takhle, pak vás zavolám.
- Ok. A... - Nemáš to pořádně.
Á! ...akce!
Edgare, jdi na svou pozici.
Takhle je to dobrý.
Ne, nemávej, Muppete.
- Zkus ukazovat. - Takhle?
Jo, přesně tak. Úžasný.
- Haló! - Čau, Nan.
- Prohmatej břicho. - To je směšný.
Víš vůbec, jak směšný jsou ty tvoje kecy?
Přestaň mručet. Srovnej se s tím, jo? Hele, bacha!
- Zapíchni to. - Takhle ne.
- Už jdu... - Já to udělám, takhle.
- Ty jsi teď režisér, že? - Drž hubu, točíme tady film!
- Drž hubu. - Ne, ty drž hubu.
Střih! Zkazil jsi mi záběr.
To je pěkná jehněčí noha.
- Je na tom dobrá šlichta, Prestone. - To bude mátová omáčka.
- Pěkný. - To je dobrý.
Tomu nemůžu uvěřit.
- To je v pořádku. - Jsi v pohodě?
To je ono. Jo, to vypadá dobře.
- To vypadá dobře. - To je skvělý.
- Dali byste si sušenku? - Nan!
To je v pohodě, pak to vystřihneme.
Jo, já si dám. To je Jammie Dodger?
- Dej tam prsty. - Super.
Teď půjdeme na srdce, Rayi?
Pokračujte.
Co si myslí, že dělá?
- Dělá si z toho srandu? - Přestaň se flákat!
A... akce.
Rayi, jdi na druhou stranu.
Párečky na špejli?
- Nan, prosím! - Střih! Stop! Proboha!
- Postará se někdo o Rayovu chůvu? - Maurice...
- Neslyším! - Drží ji v kuchyni.
- Ať tam zůstane. Má Jasmine rozprašovač? - Jenom musím vyměnit náplň.
V pořádku, a teď se trochu zamažte vnitřnostmi.
Do toho, Gary, už to bude.
Co to ksakru je? To smrdí.
Opatrně. Zítra to budu dávat do párků a karbanátků.
Bacha.
Dobře. To je ono.
V klidu. Opatrně s tím. Bože!
- To asi není úplně reálný. - Myslím, že to je působivý.
Dívá se to na mě.
Ok, to je ono.
Dobře, teď... se připravme na...
...sloupnutí kůže. - Máš to, Rayi?
Jo.
To vypadá jak malinová marmeláda.
Jo, je to malinová marmeláda.
Dej to Garymu.
Dělej, jako že to je fakt tuhý. Tvrdá kost. Je to tvrdá lebka.
- Takhle? - Pokračuj.
Tak.
- To je ono. To je přesně ono. - Pěkný.
Teď jemně... polož ten mozek na tác.
- Jo. - Opatrně.
- Připraven? - Jo.
Ne!
Bacha na ten mozek!
Koberec!
- Střih! Střih, střih, střih. - Ah... ona nás zabije.
V klídku, Gazi. Dej na to trochu soli.
- Jsi si jistá? Není to sůl a víno? - Ne, na červený víno dáš...
- Sůl a bílý víno. - Polož na to květináč s kytkou.
Nevím, co dalšího v té lebce je, ale Prestone, ať to prosím funguje.
Mozek je upevněn. Už nevyklouzne.
Ok. Ok, dobře.
Akce!
Ok, opatrně, opatrně.
Dobře, připraven, Rayi? Jo?
Moment! Střih!
- Co to sakra je? - To je plněný ovčí žaludek.
S česnekem, vaří se hodinu a půl, vysoce výživné jídlo pro 5 osob.
Super. Myšlení našeho návštěvníka, letícího miliony let vesmírem,
obstarává haggis?
Ale nevyklouzne, ne?
Doreen!
Jak bylo na Ibize?
Doreen, teď se snaž nevybuchnout.
- Není to tak, jak to vypadá. - Ne.
Vysvětlím ti to.
Dáme si pauzu, ne?
- To nepůjde. - Půjde, neboj se.
- A co tady budeme dělat? - Byl to tvůj nápad.
Nemyslím jenom tohle, ale celý film. Tohle je katastrofa.
Ne tak úplně. Něco docela ušlo.
Docela?
- Pustil bys ten film Lazlo Vorosovi? - Ne.
Ne. Jsem mrtvola.
Ne tak docela.
Jsi nejhorší lhář, co znám.
Jo, ale to je ten rozdíl mezi námi dvěmi.
Proto máš u Vorose pořád šanci.
Vsaď na sebe. To jsi mi řekl, ne?
- Cože? - Ta hlava se k tomu nehodí.
Na co čumíš, vole?
- Um... cože? - Voros tě očekává.
Pojď za mnou.
Dobrý večer, pane Vorosi. Rád vás zase vidím.
Jestli na mě ještě jednou bez vyzvání promluvíš, posadím se tady a budu sledovat,
jak ti Zachariáš láme kosti jednu po druhé.
- Mm. - To je ten film?
- Mm-hm.
- Mm!
Zachare, zlato?
Pusť to.
Už jste... to, ehm?
No... co si o tom... myslíte?
Oh, Bože.
- Podívejte, je mi to líto, pane Vorosi. - Tohle je...
nejkrásnější věc, jakou jsem kdy viděl.
Nejsme sami.
Rayi, tys to dokázal,
jednou provždy.
Získal jsi důkaz.
Děkuji, Rayi.
- Ano! - Objal tě?
Fakt mě objal. Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Víš, co to znamená? Jestli to sežral Voros, možná to sežerou i ostatní.
Měli bychom udělat pár set kopií a prodat je obchodům, co koupily mé filmy s Elvisem.
Kdybychom dostali 10.99 za každou, tak za tisíc máme...
- Jedenáct klacků. - Jedenáct klacků.
- Tohle mě napadlo. - Mě to napadlo.
- No... - Byl to...
Garyho napadlo pozvat majitele těch kšeftů na projekci toho videa
na nějakém působivém místě.
- Získat na důvěryhodnosti? - Jo.
Říkal jsem si, že čím velkolepější to místo bude,
tím budou kupci nadšenější a třeba začnou i soupeřit.
Zvyšovat nabídky.
A náhodou jsem o jednom takovém místě věděl.
Přírodní historické muzeum.
- To snad ne. - Jo, tohle taky říkali.
- Oh, takže tam ne? - Ne.
- Takže jsme museli najít něco jiného. - Londýnské muzeum.
- To neznám. - Moc lidí to nezná.
Ale bylo perfektní. Ani neměli moc otázek.
Hlavně jsme museli udržet tu projekci v tajnosti.
- Takže jste pozvali jen pár lidí? - Jo.
Takže jsme to mohli udržet úplně v tichosti.
Tam venku jsou stovky lidí.
Šéf bezpečnosti se bojí, že neudrží pořádek.
To je jedno. Tohle je má projekce a já je dovnitř nepustím.
Nenechám se před národním tiskem obvinit z podněcování nepokojů.
Je tady tisk?
"Sun," "Mirror," dvě televizní stanice...
Pusťte nás dovnitř!
Co takhle uvolnit pár informací pro místní noviny?
Ty blbče! Tolik lidí tomu filmu nikdy neuvěří.
Noviny to hned prokouknou.
Tohle za to stojí. Takovou publicitu si nemůžeš koupit.
Uděláme to.
Ne. Absolutně, v žádném případě...
Ano, 5 liber za místo. Děkuji, pokračujte.
- Slyšíš to? - Nic neslyším.
No právě.
Nesmějí se.
Tohle právě přišlo z Londýna.
- Ví o tom ředitel? - Očekává vás, pane.
A den na to... "Je to pravda?" "Člověk z Marsu". "UFO".
Náš párky vycpaný návštěvník okupoval první strany všech světových novin.
Raymonde, na telefonu máš někoho z Argentiny.
- Vezmi si číslo, Nan. Ozvu se mu. - Dobře.
- Mám tady nějakou ženu z italské televize. - Teď s vámi nemůže mluvit...
- Budu se tam muset vrátit. - ...ale dejte mi své číslo...
- Vážím si vašeho zájmu. - ...a on se vám ozve.
- Můžu vám zavolat zpátky? - To jsme my.
- Ne, slibuji. Dobře. Ok, naschle. - Ano.
- My jsme v televizi. - Jo, celý den.
Všechny televize na světě chtějí náš film, Gary.
- Jsou jich stovky. - "Buenos dias" naschle.
Nemám tušení, jak jsme to dokázali.
Ale dokázali. A jestli jsme někdy měli příležitost vydělat peníze,
- je to teď. - To taky děláme.
Nechat je předhánět se a pak to prodat tomu, kdo dá nejvíc.
Ne, ne jenom jednomu. Prodat to za nejvyšší nabídky ve všech oblastech světa.
Ty říkáš...
...prodávat to pořád a pořád... - ...a pořád dokola, jo!
Budeme opravdu bohatí!
- Promiň, Gary, ale zrovna máme jednání. - Bude to jenom chvilka.
Tady to je.
Um... JTM. Jen Tak Mimochodem. Uvažuji o Garyho propuštění.
O sedm dní později přijeli do Londýna kvůli jednání
zástupci 114 televizí z celého světa.
Takže jsme si pronajali pokoj v hotelu blízko Heathrow...
- Byla to kancelářská budova. - Jo, s takovou malou recepcí.
A celý den jsme měli zadarmo kafe a čaj. A kopírky.
Vypadali jsme skvěle. Vypadali jsme fakt profesionálně.
Objevila se spousta lidí. Z Argentiny, Brazílie, Francie, Japonska...
Odkud ještě? Německo, Argentina...
- Argentinu jsi už zmínil. - Brazílie?
Jo.
- Ale z Číny ne, že? - Spousta lidí z...
- Docela dost zemí. - Jo.
Té nabídky si vážím, pane González. A až uvidíme nabídky
dalších zájemců z Argentiny, určitě ji zvážíme.
Vy budete hovořit s dalšími argentinskými stanicemi?
Se třemi, ano, zdá se, že mají velký zájem.
- Ale děkuji. - Pošlete sem dalšího, prosím.
Další kupce z Argentiny nemáme.
Počkejte chvilku!
Tak, kdybyste to tady podepsala...
Ano.
Děkuji vám. Teď už potřebuji jen váš šek.
Šek? Říkal, ať přinesu hotovost.
Vážně?
Excusez-moi.
Proč si jí řekl, ať přinese hotovost?
Oni přinesli všichni hotovost? Hele, Rayi. Musíme si promluvit.
UFO cvoci, maďarští psychopati, k čertu s nimi,
ale s jednou věcí si nikdy nebudu zahrávat
a to je berňák.
- Ta hotovost není kvůli daním. - Tak kvůli čemu?
Sám jsi to řekl.
Tohle je nejspíš jediná šance, jak vydělat velký peníze
a já je chci prostě vidět. Cítit je, Gary.
Víš, chci prostě... Chci si na ně sáhnout a cítit je.
Zní to blbě, ale je to tak.
Sedm set...
čtyřicet šest tisíc, devět set devadesát...
Sedm set čtyřicet sedm tisíc dolarů.
Krása. Podvedli jsme svět.
- Seděli jsme na pěkný hromadě peněz. - Dobrý.
- V hotovosti. - Ještě lepší.
Bylo to... všechno skvělý. A pak se věci trochu změnily k horšímu.
Jo, no, víte... Přísahal bych, že mě někdo sledoval.
Podezříváte utajený dohled armády Spojených Států ze sledování Shoefielda a Santilliho?
To jste řekl vy, ne já.
Takže měli záznam u CIA?
Téměř určitě.
A obecně vzato, kdo má složku, toho sledují.
Obecně vzato.
- Takže armáda si myslela, že je film pravý? - No, ono toho bylo víc.
Nevím, kdo to je, ale pořád ho vidím. Začíná mě to děsit.
Víš, co to nejspíš bude? Asi jedna z tvých divných bývalek.
- Nemám žádný divný bývalky. - Ale no tak.
A co ta z Basildonu? Tlustá, s fousama, kotníky jak kandelábry.
- Janet. - Janet! To je ona.
Už týdny se poflakuje kolem, ne?
- To není Janet.. - Hele, ať je to kdokoliv,
dostaň to z hlavy. Aspoň teď.
Přemýšlej.
Do dvou dnů se náš film dostane do osmadevadesáti zemí světa.
- Budeme slavní! - Ty to stále nechápeš.
Každý na planetě se dozví, že jsme lháři.
Jo...
ale bohatý lháři.
Haló?
Žádná smlouva tě neopravňovala využít ten film
a mně dát zlomek zisků.
Ale jo. Mluvili jsme o tom.
- Tak jsem to pochopil. - Ale já ne.
Ledaže, ehm... bys měl nějaké podepsané papíry, kde je něco jiného.
Rayi.
Teď, když jsme si to ujasnili, vysvětlím ti pár věcí.
Budu mít přehled o všech dohodách
a peníze si rozdělíme 80 : 20 pro mě.
Chci vidět všechny dohody, který jste už uzavřeli
a já sám se rozhodnu, jestli je potvrdit, nebo ne.
Ale... zítra v noci se to odvysílá.
Tak to by byla tvoje opravdu velká chyba.
Tak co jste udělali?
To jediný, co jsme mohli. Snažili jsme se zrušit vysílání.
A tehdy se to stalo.
Co?
Voros stál uprostřed kruhu v obilí a díval se na nebe.
Asi doufal v nějaký blízký setkání.
A pak to přišlo. Z ničeho nic.
Mimozemská loď?
Ne. Zelenej Land Rover.
- Srazil ho a zabil. - Mrtev.
Byl úplně bezbranný.
Takže vy tvrdíte, že Lazlo Vorose
zabila Armáda Spojených Států?
Zamyslete se nad tím.
Kdyby vážně existoval pravý film s pitvou,
a Ray Santilli by ho zveřejnil,
utrpěla by armáda šok.
Z ničeho nic se objeví kopie, která ležela 50 let ukrytá a zapomenutá,
a o který ani nevěděli, že existuje.
Hrozí, že vykřičí do světa největší tajemství v historii.
A pak uvidí Santilliho film.
Jakmile zjistili, že film je podvod,
stal se pro ně tou nejlepší zástěrkou, jakou si mohli přát.
Lidé jsou uneseni Rayovým škvárem
a na ně nepadne ani kousek pozornosti.
Je jim jasné, že podvod bude jednou odhalen,
ale to pohřbí skutečnou pravdu ještě hlouběji.
Nebo by to samozřejmě mohla být nehoda.
Nenapadlo tě někdy, jestli je tam nahoře někdo, kdo nás sleduje?
Někdo. Nebo něco.
Širokoúhlý obraz. Obzvlášť...
Nemůžu tomu uvěřit. Je to tak vzrušující.
Můžeš se posunout, Skeletore?
- Je tady Maurice. - Všechno v pohodě, zlato?
Raymonde, nastavil jsi nahrávání "Akt X"?
- Samozřejmě. Dávají to ve stejnou dobu! - Myslím, že to je pocta.
Pořád nemůžu uvěřit, že budou ten náš film vysílat na všech kontinentech.
- Já vím! - Věřili byste tomu?
Už to začíná!
Pokud je skutečně pravý,
jedná se o nejvíce zarážející film v historii.
Někteří experti věří, že jde o autentické zdokumentování mimozemské formy života.
Ať už je to jakkoliv, upozorňuji, že se jedná o skutečnou pitvu
jejíž některé části jsou vskutku ohavné.
Pitva mimozemšťana. Pravda nebo fikce?
Zde, nedaleko Roswellu, se před 50 lety údajně něco zřítilo.
Byl to létající talíř? Byla na palubě nějaká těla?
Lidé zde stále hledají nějaká vodítka.
Ale důkaz o nehodě nakonec nepřišel odsud,
ale z úplně opačného konce světa.
Santilli objevil a odkoupil pásku s černobílým filmem,
zachycujícím pitvu zvláštní humanoidní formy života.
Kameraman, jenž měl podle všeho vysokou vojenskou hodnost,
řekl Santillimu, že byl roku 1947 neprodleně dopraven do Rosewellu
kde natočil několik těchto věcí, živých i mrtvých,
a dokonce i pitvu jedné z nich.
Možná to je první setkání světa se stvořeními z jiné planety.
Tělo se zdá, až na ošklivou ránu na pravém stehně, neporušené.
Dva záhadní doktoři v ochranných oblecích zkoumají jeho bizardní rysy.
Co to kurva je?
Jsou to buď patologové
nebo chirurgové, kteří za sebou mají už pěknou řádku pitev.
Film byl pravděpodobně natočen v roce 1947
a jestli se věci nezměnily,
vidíme předměty, které jsou pro tu dobu obvyklé,
jako například rozříznutí lebky pomocí ruční pilky.
Další osoba s maskou vše sleduje zpoza skleněné stěny.
Je to vskutku přísně tajná pitva
uskutečněná roku 1947?
Tato hmota musí být mozek
pokud hovoříme o humanoidním stvoření.
Takový mozek jsem nikdy neviděl,
možná s nádorem, třeba byl ozářený.
Možná byl mozek poškozen a uvnitř se utvořila krevní...
Co to je?
Dá se říci, že je to humanoidní forma života.
Ale není to příslušník lidské rasy
jakou známe my.
Co když? Co když?
Co když je onen tvor skutečný? Zvažme tu možnost.
Byl to průzkumník, možná vědec.
Ztroskotal na vzdálené modré planetě, mnoho světelných let od domova.
Vyděšená lidská rasa našla jeho tělo,
udělala pár experimentů a výsledky ukryla.
Proč k nám zavítal? Jak to, že zabloudil?
Jeho mise selhala,
ale svou smrtí
nám možná poskytl nejdůležitější sdělení, jaké kdy lidská rasa dostala.
Nejsme sami.
Oni tomu věří!
Gary, kde jsi byl?
- Co se děje? - Věří tomu! Oni tomu věří!
Dobře, připraveni?
Nan!
Viděl jste tohle?
Kur...
Viděl jste tu sledovanost?
...obklíčili stanici, která pásku odvysílala
a film zabavili.
TIME celý film popsal, což způsobilo vlnu šoku po celém světě
a také nejvyšší sledovanost od dob Live Aid,
jako nejdůležitější domácí video od vysílání Zapruderova filmu.
Viděl jste tu sledovanost?
- To není možný. - Já vím!
Zrušte program.
Pustíme to znova.
Kdy?
Dneska večer.
Proboha.
Do prdele.
Jsou jich stovky.
Ti mi jsou ukradený.
Víš, co se mi stalo včera v noci?
Snad jsi někoho nedostal do postele?
Ne, musel jsem se zabarikádovat ve vlastním bytě.
Pět kreténů mi vylezlo na střechu...
...a kvanta dalších se mi snažily vyrazit dveře,
telefon zvonil 12 hodin v jednom kuse.
Všichni chtěj vidět původní pásku.
- To je super. - No to teda není,
protože jim nemáme, co ukázat.
Jediný film, který jsme kdy měli, je na moderní pásce,
která je pořád v trezoru Lazlo Vorose.
Možná můžeme udělat další.
Ty to nechápeš, že?
Ten film pro hodně lidí dost znamená, Rayi.
Vystrašený lidi, psychicky narušený lidi.
Umíš si představit, co se stane, až zjistí, že je to podvod?
No vlastně, není to tak úplně podvod.
Je to něco, jako remake. To si musíš zapamatovat.
A musíš se trochu uklidnit, Gary. Nikdo nic nezjistí.
- A co to vlastně děláš? - Balím.
- Na co? - Na moji cestu do Argentiny.
- Co? - Volali mi z pár pořadů
v Buenos Aires, v Limě, Riu, jo.
Chtějí, abych přijel. Výdaje zaplatí.
- Ale ty nemůžeš jezdit po diskusních pořadech. - Proč ne?
Nechápeš nic z toho, co jsem ti řekl?
Budou se tě ptát na věci, na který neumíš odpovědět.
- Na všechno jim odpovím. - Jo, ale ty lži do sebe musejí zapadat.
- Nemůžou se stále měnit. - Však ne.
- A jak víš, že ne? - Protože jedeš se mnou.
Gracias. Bienvenido.
- 57 C, pane. Je to úplně vzadu. - Ok.
- Úplně vzadu. - Dobrej.
Dobrý den. Bienvenido.
Pan Santilli? Dnes vám byla přidělena první třída.
Vaše sedadlo je ve 3A, úplně vepředu. Děkuji.
- Mám první. - Úplně dopředu.
- Jo! - Dopředu. Děkuji.
Dobrý den. Díky. Ano, tudy, děkuji.
Mohla bych se posadit sem? Ten chlap vedle mě... chrápe.
Jistě, posaďte se.
Ok, díky.
Měla byste, ehm... si dát něco k pití.
Je to zadarmo.
Pane Santilli, vítejte. Takže, ten kameraman, co jste ho potkal na cestě po USA...
Byl to nebezpečný a velmi lehkomyslný člověk,
který otravoval životy všem, kdo ho znali.
Polož ten koktejl, brácho,
nebo budeš zpřelámanou rukou sbírat vlastní zuby.
...kameraman říká... ...tomu číšníkovi - a já jsem jak...
A teď, Manolitol
"Letadla necháme tady" compadre.
Proč to nedokážeš pochopit? Všude jsou novináři. Sledují každý slovo.
Klídek. Baví je to stejně jako mě.
Ahoj.
- Zdravím. - Přímo tady vepředu, Seńor Santilli.
- Dostal jste první třídu. - Díky.
- Tady jsem. - Pokračujte.
Dopředu. Vedle záchodů.
- Seńor Santilli. - Oh, děkuji.
Au!
No, ahoj, vy?
To snad ne!
- Jak je? - Super, a vy?
Vy mě sledujete?
Dostal jste mě.
Oh, moment, Ok.
Tady to je.
Děkuji vám.
Na zdraví.
Hej...
Přestaň s tím, Santilli!
Dobře, přísahám Bohu,
že jestli toho nenecháš, tak tě zabiju!
Potichu!
Konečně.
Amber.
Byla to fakt pěkná holka.
- Jo. - Jo.
Jaký to bylo? Taková popularita? Teď jste byli celebrity, ne?
Mně se to nelíbilo. Myslím, že sis to užíval až moc.
No to teda jo. To přijde samo, víte.
Ale nemusel jsi to dělat. Jenom to na nás přitáhlo moc pozornosti.
- Ne, myslím že se to musí udělat. - Těžko odolat, že?
Slávu můžu přijmout nebo nechat být.
Udělal jsi toho ale příliš, ne?
Natočil jsi trochu moc diskusních pořadů, ne?
Ok, Ok, jsme zpátky.
Takže jste říkal, že jste se ubytovali v hotelu Plaza?
Jo. Já a Donald Trump, takhle.
To nahoře jsem já.
No, dobře, ještě... mám poslední otázku.
Proč jste nikomu nedali na prověření původní pásku?
Pardon? Původní pásku?
Ha! Přesně. Teď na to odpověz ty vymaštěnej mozku.
- Ehm... - Kde je originál, kámo?
To je jednoduchá otázka.
- Jo, jo. - Kde je? Proč ji neukážete?
Co to děláš?
To jsou Rayovy věci.
Ah, tady.
Hledala jsem cigarety.
Ty jsi novinářka?
Co jsem ti říkal? No co?
Říkal jsem "Nedělej to Rayi.", "Nechoď do těch pořadů. Všude budou novináři."
Víš, jak je vyčerpávající
mít pořád pravdu, když ti nikdo nevěří?
Když se takhle rozčílíš, tak ti tady naskočí žilka...
Sklapni!
Díky tady Casanovovi nás teď některý stanice můžou žalovat za porušení smlouvy.
Jestli to udělají, ostatní se přidají a my skončíme ve vězení.
- O čem to mluvíš, vězení? - Ne, ne, ne, ne. To je v pořádku.
Prestone?
- Chce někdo tu poslední růžovou oplatku? - Takže co uděláme?
No, jediná šance je,
když všichni budeme úplně zticha.
Odteď nebude nikdo nikomu nic říkat. Ok?
Jestli to dokážeme, ten příběh možná po čase odezní
a my budeme moci v tichosti pokračovat v našich životech.
Ticho je dobrý.
Mám rád ticho.
Je zvláštní. Říkal jsem to.
Hej, víte, co ještě můžeme v tichosti udělat?
To přesně potřebujeme, další keksy.
Můžeme úplně v tichosti utratit něco z těchhle peněz.
Ne, ne, ne.
- Proč ne? - Protože to je stejný jako vykrást banku.
- A každý zloděj ví, že... - Neutratit peníze moc brzo. Má pravdu.
Přesně. Jenom to na nás přitáhne pozornost.
Jestli chceme, aby se to podařilo, musíme počkat, až ten randál utichne.
Nebudeme se bavit o penězích, dokud neřeknu.
A odkdy je tvoje "řečení" důležitější než... třeba... moje "řečení"?
- Kdo je to? - Haló?
Moment.
Ahoj.
Díky. Já jsem Amber Fuentesová Ze Zpráv Kanálu pět
a hledám Harveyho Jarrolda.
Myslíme si, že by mohl bydlet někde tady.
Oh, Harvey, jo. Podívám se, jestli má čas.
- No, můžeme klidně počkat vevnitř. - Ne.
No tak!
Idioti blbý!
Slizký bastardi.
Gary!
Gary?
Tady jsi. Musíš mi pomoct.
Nemluvím s tebou, Rayi.
- Kde jsi byl? - V prádelně.
- Máme fakt problém, Gary. - Boty!
Promiň, promiň.
- Posloucháš mě? - Co?
Novináři našli Harveyho.
Teď se musím bůhvíkde ukrývat jako nějakej podřadnej zlodějíček,
a to kvůli tý sračce, co jsi vydával za můj film!
Zbav se tý děvky do 48 hodin.
A jestli se ukážou další novináři,
udělám si na vašich prdelích ohňostroj.
Hajzlové!
- Zatkli vás. - Jo.
Takže hra skončila.
Mohl jsem udělat jen jednu věc.
Zabít se?
Ne.
- Co nám nabízí? - Exklusivní rozhovor.
- S tím kameramanem, co natočil... - ...pravý film.
Zrušte program.
Ale jak jste chtěli dělat rozhovor s chlapem, který ho dělat nechtěl?
- A co tenhle? - Ne, je moc mladej.
Hej, podívej. Tamten.
Ne, ten ne.
Tenhle?
Promiňte. Jak by se vám líbilo vydělat 500 dolarů
a strávit noc v čistým hotelovým pokoji?
Co mám udělat?
Jenom... se naučit tohle
a odříkat to na kameru.
Za druhé světové války jsem byl armádní fotogr...
tograf u vzdušných sil Spojených Států,
po pár měsících...
- Páni! - Je jich dost, já vím.
...převezen na základnu, o které jsem nikdy neslyšel.
Základna, která byla v Ros... wellu.
Byl jsem armádní fotograf u...
vzdušných sil Spojených Států.
Pár měsíců poté, co jsem se vrátil do Evropy,
mě v časných ranních hodinách probudili
a přes noc mě přepravili na základnu, o níž jsem nikdy neslyšel.
Základnu, která byla v Roswellu, v Novém Mexiku.
Do prdele.
Tam mi přikázali, abych natočil pitvu...
...mrtvého mimozemského stvoření,
patrně vyproštěného z havarovaného UFO.
Co to kurva je?
Nikdy na to nezapomenu.
Ten zápach byl nesnesitelný,
ale my jsme jim asi taky zrovna nevoněli.
Ostatní byli vzadu...
- Ten chlap nemá chybu. - Je lepší než Harvey.
Býval to herec.
- Herec? Skvělý. - Jo!
V roce 1935 natočil dva filmy s Lionelem Barrymorem a potom začal pít.
Když jsme ho potkali, nehrál už 40 let.
- Měli jste štěstí. Hodně, hodně velký. - Hodně, hodně, hodně.
A my jsme seděli nahoře v domě mé chůvy
se sedmi sty čtyřiceti sedmi tisíci amerických dolarů na takový hromadě.
- Ještě větší. - Byla asi taková. Na mojí posteli.
A jedna sedmina z toho je tvoje.
Devadesát sedm tisíc dolarů.
Tady máš, Gary. Veselý vánoce!
Dík.
Sedmina z 747 000
Je něco kolem 106 700, Rayi.
Vážně?
Jasně! Měl jsem to pro tebe nachystaný!
- No jasně! - Jo!
Myslíš, že tomu uvěřím?
Víš ty co?
Mám ještě jednu otázku.
Co jste doopravdy viděl v tom filmu v Miami?
Chci říct, nemohl to být mimozemšťan.
Takže co vás přivedlo na ten nápad?
- Říkal jsem to. Nikdo mi nevěří. - Nech to na mně.
Ještě jsme vám nepověděli poslední část toho příběhu.
- Byl to ten chlap z filmových laboratoří. - Jo.
Nejspíš se mu povedlo zachránit něco z té pásky.
Dobře.
Byl jsem armádní fotograf...
...u leteckého sboru Spojených Států.
Jedné noci roku 1947
mě vytáhli z postele
a odletěli se mnou
na základnu, o který jsem nikdy neslyšel...
a tam mi přikázali...
natočit tohle.
Tohle. Natočit tohle.
Jedné noci roku 1947...
Jedné noci...
na základnu, o který jsem nikdy neslyšel...
Říkal jsem to.
Víš co? Myslím, že už si tímhle projít nechci.
Já taky ne.
To bylo před deseti lety. A to to nikdo neobjevil?
Svět o tom neví? Ne. Až doteď.
Takže ten film tam pořád je?
- Jo. - Jo.
No... tak jdeme pro něj.
Michaeli!
To máme přesně v úmyslu, Morgane.
Jakmile podepíšeš tu stručnou smlouvu.
- Myslel jsem, že ženy umí dělat víc věcí najednou. - Však jo. Chodím, mluvím a žiji s tebou.
Omlouvám se. Prostě instinkt.
Ale vypadá to dobře. První reakce civilisty.
Nikdy na to nezapomenu.
Vždyť ani nevypadá jako já!
Člověka prostě zajímá, co je tam venku.
Možná bychom si měli oba dát cigaretu.
- Nechceš sušenku? - Teď ne, díky.
Ale jak to obletělo svět,
jedna z věcí... která byla vlastně docela zábavná,
bylo to, že kameraman, co to Rayovi prodal,
věděl, že je to cizinec a myslel si, že když mu to dá, tak že o tom už nikdy neuslyší.
z angličtiny přeložil cup vasek.cuprum@seznam.cz
Korektury překladu provedl Mrazík
a počkejte do konce titulků
Ray by prodal cokoliv, kdyby věděl, že z toho bude mít zisk.
To není tak úplně pravda.
- Není to tak úplně pravda. - Je to pravda!